Stanovisko
odboru dozoru a kontroly veřejné správy Ministerstva vnitra 
č. 2/2006

Označení stanoviska:	Pravidla pohybu psů na veřejném prostranství a vymezení prostor 
pro volné pobíhání psů

Právní předpis:	zákon č. 246/1992 Sb., o ochraně zvířat proti týrání, ve znění pozdějších předpisů
Ustanovení:	§ 24 odst. 2
Související práv. předpisy:	zákon č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení), ve znění pozdějších předpisů, § 10 písmeno d)
Klíčová slova:	volný pohyb psů, veřejné prostranství, veřejně přístupná místa
Datum zpracování:	9. ledna 2006
Zpracovali:	Mgr. Vítězslav Šemora, Mgr. Olga Dvorská, v. r.
Schválili:	Mgr. Vítězslav Šemora, v. r., vedoucí oddělení legislativně-právního
	Ing. Marie Kostruhová, v. r., ředitelka odboru

Stanovisko:
Na základě ustanovení § 24 odst. 2 zákona č. 246/1992 Sb., o ochraně zvířat proti týrání, 
ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o ochraně zvířat“), může obec obecně závaznou vyhláškou upravit pravidla pro pohyb psů na veřejném prostranství a vymezit prostory pro jejich volné pobíhání.
A) Pravidla pohybu psů na veřejném prostranství
Na rozdíl od § 10 písm. a) zákona č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení), ve znění pozdějších předpisů, není v ustanovení § 24 odst. 2 zákona o ochraně zvířat vztažena možnost regulace pohybu psů jen na některá veřejná prostranství. Je proto možné stanovit pravidla pohybu psů na všech veřejných prostranstvích v obci. Z důvodu právní jistoty adresátů povinností je zejména v případech, kdy jsou pravidla pohybu psů vztažena jen na některá veřejná prostranství, třeba, aby byla tato veřejná prostranství dostatečně konkretizována a jejich vymezení nepůsobilo aplikační problémy.
Přestože zákonné zmocnění výslovně nehovoří o možnosti ukládat adresátům povinnosti, máme za to, že obsah použitého sousloví „pravidla pohybu psů“ je obdobný. Při stanovení pravidel pohybu psů je třeba vycházet ze skutečnosti, že zákon o ochraně zvířat tato pravidla blíže nekonkretizuje a je třeba jej interpretovat v souladu s jinými právy, povinnostmi a právem chráněnými zájmy vyplývajícími z jiných právních předpisů, zejména Ústavy, Listiny základních práv a svobod a zákona o ochraně zvířat, veterinárního zákona a dalších. Příslušné zmocnění je třeba interpretovat rovněž s přihlédnutím k institutu obecného užívání veřejných prostranství. Obec by tedy neměla stanovit nebo konkretizovat povinnosti uložené jinými zákony, např. zákonem na ochranu zvířat, povinnosti k obecné odpovědnosti za škodu podle zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „občanský zákoník“), nebo vymezovat nové skutkové podstaty přestupků, které jsou již upraveny v zákoně č. 200/1990 Sb., o přestupcích, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „přestupkový zákon“).
Pravidelnou součástí pravidel pohybu psů, která je v souladu se zákonem, je zákaz nebo omezení jejich volného pobíhání na některých, případně všech veřejných prostranstvích. Volným pobíháním psa je v této souvislosti třeba rozumět pohyb psa bez vodítka na veřejném prostranství, a to pod kontrolou nebo dohledem fyzické osoby či chovatele. Lze dále stanovit povinnost, aby byl pes vybaven náhubkem, pokud to nebude nevhodné pro některé druhy psů a uložit nošení identifikační známky, jestliže je obec bezplatně vydá majitelům psa oproti zaplacenému místnímu poplatku ze psa. Užitím náhubku, vodítka nebo známky však není dotčena odpovědnost majitele psa, případně jeho průvodce, za škodu na zdraví nebo majetku psem způsobenou.
V rozporu se zákonem oproti tomu bude stanovení povinnosti odstraňovat psí exkrementy, neboť tato otázka je již předmětem úpravy v občanském zákoníku, v § 415, § 420 a § 442, a dále se může jednat o přestupek proti veřejnému pořádku v § 47 přestupkového zákona. Speciální právní úpravou je § 28 odst. 1 zákona č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, ve znění pozdějších předpisů, ve vztahu k odstranění znečištění, které způsobí nebo může způsobit závady ve sjízdnosti nebo schůdnosti dálnice, silnice nebo místní komunikace včetně chodníků.
B) Vymezení prostor pro volné pobíhání psů
Jestliže obec v rámci stanovení pravidel pro pohyb psů omezí, popř. zakáže volné pobíhání psů na veřejných prostranstvích, měla by rovněž konkrétně určit prostory, na něž se tato omezení (zákazy) nevztahují. Mohou nastat následující situace:
1)	zakáže-li obec volný pohyb psů na všech veřejných prostranstvích, pak má povinnost určit prostory pro volné pobíhání psů;
2)	v případě, že obec omezí či zakáže volný pohyb psů pouze na některých konkrétně vymezených veřejných prostranstvích, nemusí být vždy z povahy věci nutné určit současně prostory pro volné pobíhání psů. Argumentem a contrario lze totiž dospět k závěru, že takovými prostory jsou všechna ostatní veřejná prostranství, na něž se stanovená omezení či zákazy volného pobíhání psů nevztahují.
Pokud obec v rámci stanovení pravidel pro pohyb psů na veřejném prostranství volné pobíhání psů neomezuje, resp. nereguluje, nemá povinnost vymezit prostory k tomuto účelu sloužící.
Pod pojmem „prostory pro volné pobíhání psů“ v § 24 odst. 2 zákona o ochraně zvířat lze rozumět:
1)	místa, která nemají charakter veřejného prostranství, bez ohledu na jejich vlastníka. Hodlá-li obec vymezit prostory pro volné pobíhání psů na těchto místech, které však nejsou v jejím vlastnictví, je k tomu třeba vždy souhlasu nebo obdobného úkonu vlastníka (např. nájemní smlouva apod.).
2)	místa, která mají charakter veřejného prostranství. K určení těchto míst jako prostor pro volné pobíhání psů obec souhlas vlastníka pozemku mít nemusí, neboť pohyb psů na veřejném prostranství lze považovat za obecné užívání. Obec však nesmí nepřiměřeným způsobem zasahovat do vlastnických práv, obecného užívání ostatních osob, případně jiných právních vztahů regulovaných zvláštními právními předpisy.
Při vymezování prostor pro volné pobíhání psů bez ohledu na to, zda jsou tyto prostory veřejným prostranstvím, musí obec postupovat s ohledem na požadavky vhodnosti a rozumnosti a v souladu s právním řádem. Je tedy třeba respektovat nejen zákon o obcích a zákon o ochraně zvířat, ale též Listinu základních práv a svobod a ostatní právní předpisy (veřejnoprávní i soukromoprávní). Obec zejména musí zohlednit požadavky stanovené zvláštními zákony, např. v oblasti ochrany přírody a krajiny, vod, hygieny a stavebních předpisů, a nesmí nepřiměřeným způsobem omezovat další způsoby obecného užívání prostor vymezených pro volné pobíhání psů. Vymezení prostor pro volné pobíhání psů by mělo být v obecně závazné vyhlášce dostatečně určité. Účelným se jeví označení prostranství stanovených ve vyhlášce piktogramem či jiným způsobem, který současně upozorní ostatní občany obce a další osoby, že je daný prostor určen pro volné pobíhání psů a průchod jím může být pro ně spojen s určitým rizikem.

Poznámky:	-	stanovisko popisuje právní stav ke dni zpracování
	-	stanovisko není právně závazné, neboť k závazným výkladům je oprávněn pouze příslušný soud